23.976
זה היה בקית שנת 1959...
...לפני זמן רב...
...אבל רק אם מודדים בשנים...
חייתי בעיירה קטנה באוראגון בשם קאסלרוק
חיו בה רק 1,281 אנשים אך בעיני היא היתה כל העולם
איך אתה יודע שצרפתי היה אצלך בחצר?
אני צרפתי.
הפחים שלך מרוקנים והכלבה בהריון
הרגע אמרתי שאני צרפתי, לא?
- אני דופק - שיט
עשרים ותשע.
עשרים ושתיים.
לך לעזאזל.
גורדי בחוץ. גורדי הרגע יצא מהדלת.
יאללה, חלק.
טדי דושמפ היה הבנאדם הכי משוגע שאנחנו הסתובבנו איתו
לא היה לו סיכוי בחיים.
אבא שלו היה נתון להתקפי זעם.
פעם הוא כמעט שרף את האוזן של טדי כשקירב אותה לתנור
אני דופק.
ערימת חרא ממושקפת.
ל"ערימת חרא" יש 1000 עיניים.
מה?
מה מצחיק? לי יש 30, מה יש לך?
16.
תמשיכו לצחוק.
נגמר לך מה להציע, חבר.
כריס צ'יימברס היה מנהיג החבורה שלנו וחברי הטוב ביותר.
הוא בא ממשפחה הרוסה וכולם ידעו שהוא ייצא דפוק.
גם כריס.
זאת לא הדפיקה הסודית.
שכחתי את הדפיקה הסודית. תנו לי להכנס.
וורן.
נו, חבר'ה, תפתחו.
אתם בחיים לא תאמינו לזה זה כל-כך שולט.
חכו עד שתשמעו.
לא תאמינו. זה לא יאומן.
תנו לי לנשום. רצתי כל הדרך מהבית שלי.
"רצתי כל הדרך הביתה..."
נו, תקשיבו לי, זה שולט.
"רק כדי להגיד שאני מצטער..."
טוב, תשכחו מזה. אני לא חייב להגיד לכם כלום.
חכו חבר'ה. חכו. מה קורה?
מצויין, אתם לא תאמינו, בחיי.
"רצתי כל הדרך הביתה..."
לכו לעזאזל. תשכחו מזה.
מה קורה?
אתם יכולים לישון בחוץ היום?
אני מתכוון, אם תוכלו להגיד להורים שלכם שאתם ישנים בחצר שלי?
נראה לי שכן.
רק שאבא שלי מעוצבן עכשיו. הוא שותה הרבה לאחרונה.
אתם חייבים. בחיי, אתם לא תאמינו. אתה יכול, גורדי?
כן, כנראה.
אז ממה אתה כל-כך מתרגש וורן-או?
- אני דופק מה?
שקרן! אין לך יד טובה.
לא חילקת לעצמך יד טובה.
תשלוף, ערימת-חרא.
אתם רוצים ללכת לראות גופה?
חפרתי מתחת למרפסת, אתם יודעים?
מיד הבנו למה התכוון וורן.
בתחילת שנת הלימודים הוא חפר צנצנת מלאה באגורות...
...מתחת לבית שלו.
הוא צייר מפת אוצר כדי שיוכל למצוא אותן שוב.
שבוע אחרי זה אמא שלו נקתה את החדר וזרקה את המפה.
וורן ניסה למצוא את האגורות במשך 9 חודשים...
9 חודשים...
לא ידענו אם לצחוק או לבכות.
בחיי, בילי, אנחנו חייבים לעשות משהו.
למה? למי אכפת?
- ראינו אותו. - אז?
לנו לא אכפת. והילד מת, אז גם לו לא אכפת.
ולמי אכפת אם ימצאו אותו בכלל? לי לא.
זה הילד שהם מדברים עליו ברדיו.
ברוקר ברואר או פלאואר, איך-שקוראים-לו.
הרכבת בטח פגעה בו.
מי שישמע.
כולנו עקבנו באדיקות אחרי הסיפור של ריי בראואר...
...כי הוא היה ילד בגילנו.
לפני שלושה ימים, הוא יצא לקטוף אוכמניות, ומאז לא ראו אותו.
אני חושב שכדאי שנספר למשטרה.
אתה לא הולך להלשין למשטרה אחרי ש"הרמת" מכונית.
הם ירצו לדעת איך הגענו לאחורי דרך הארלו.
הם יודעים שאין לנו מכונית.
כדאי שפשוט נשתוק, ככה הם לא יכולים לגעת בנו.
נוכל לעשות שיחה אנונימית.
הם עוקבי אחרי השיחות מטומטם. ראיתי את זה בטלוויזיה.
כן, נכון.
אני מצטער ש"הרמנו" את הדודג' הארורה הזאת.
אני מצטער שאייס לא היה איתנו.
- נוכל להגיד שהוא היה במכונית שלו. - הוא לא היה!
- נגיד לו? - לא נגיד לאף אחד.
אף אחד, אף פעם. מבין?
אני מכיר את אחורי דרך בארלו.
היא נגמרת בנהר רויאל. פסי הרכבת ממש שם.
אני ואבא שלי יצאנו לדוג שם.
אם הם היו יודעים שאתה שם מתחת, הם היו הורגים אותך.
הוא באמת הלך כל הדרך מצ'ברלין להארלו? זה ממש רחוק.
בטח. הוא בטח התחיל ללכת על הפסים ועקב אחריהם כל הדרך.
כן, נכון.
ואז כשירד החושך, באה רכבת ו"אל סמאקו".
אני מתערב שאם נמצא אותו, ישימו את התמונות שלנו בעיתון
נוכל להיות בטלוויזיה.
- בטח. - נהיה גיבורים.
אני לא יודע. בילי ידע שגיליתי את זה.
לא יהיה לו אכפת. כי אנחנו מצאנו אותו.
לא בילי וצ'רלי הוגן, והמכונית הגנובה.
הם בטח יתנו לך מדלייה.
אתה חושב?
בטח.
מה נגיד להורים?
בדיוק מה שאמרת.
נגיד להורים שאנחנו ישנים בחצר שלך.
ותגיד להורים שלך שאתה ישן אצל טדי.
ונגיד שאנחנו הולכים לראות את המרוצים ביום שאחרי.
אנחנו סגורים עד מחר בערב.
זאת תכנית וחצי.
אבל, אם נמצא את הגופה בדרום הארלו, הם יידע שלא הלכנו למרוצים.
יהרגו אותנו.
לאף אחד לא יהיה אכפת...
בגלל שכולם יסתנוורו מהגילוי שלנו...
זה לא ישנה...
אבא שלי גם ככה יהרוג אותי, אבל זה שווה את זה.
- כן. - בואו נעשה את זה, מה אתה אומר?.
- יאללה. - גורדי?
בטח.
וורן?
אני לא יודע.
נו, וורן-או.
- אוקיי. - טוב.
מגניב. מגניב מדי.
רציתי להשתתף בשמחה, אבל לא יכולתי.
אותו הקיץ בבית, נהייתי הילד השקוף.
אמא, את יודעת איפה המיימיה שלי?
אמא?
היא בחדר של דני.
באפריל, אחי הבוגר, דניס, נהרג בתאונת ג'יפ.
ארבעה חודשים עברו...
...אבל ההורים שלי לא הצליחו להתעשת שוב.
גורדי, יש לי משהו בשבילך.
זה, חברי, בשבילך.
- זה כובע היאנקיז שלך. - לא.
זה כובע היאנקיז שלך.
זה כובע למזל טוב. אתה יודע כמה דגים נתפוס?
- כמה? - טריליון.
טריליון דגים. זה גם נראה טוב עליך. בדיוק ככה.
- לא. אני נהייה עוור. - אל תתחיל. תן חיבוק.
מצאת אותה.
למה אין לך חברים כמו לדניס?
אבא, הם בסדר.
בטח שהם בסדר. גנב ושני מטומטמים.
כריס לא גנב.
הוא גנב את כסף קופת-החלב בבית-ספר.
בשבילי הוא גנב.
היתה שעת צהריים כשיצאנו למצוא גופה של ילד בשם ריי בראואר.
פה זה טוב.
- תודה רבה. - אין בעיה.
- רוצה לראות משהו? - מה?
- אתה בסדר? - אני בסדר.
מה זה?
- אתה חייב לראות את זה. - מה זה?
מה זה?
אתה רוצה להיות הפרש הבודד או הילד סיסקו?
אלוהים!
- מאיפה השגת את זה? - גנבתי מאבא שלי.
זה .45
אני רואה.
יש לך כדורים בשבילו?
לקחתי מה שנשאר בקופסא.
אבא שלי יחשוב שהוא ירה אותם בפחיות בירה כשהיה שיכור.
- זה טעון? - מה פתאום. למה אתה חושב אותי?
אלוהים!
בוא נסתלק מפה. נו.
גורדי עשה את זה. לצ'אנס יורה בכל קאסלרוק.
שתוק.
היי, מי עשה את זה? מי מפוצץ פה נפצים?
היית צריך לראות את הפנים שלך. זה היה מגניב.
- זה היה ממש טוב. ידעת שזה היה טעון, יא דביל!
אני בצרות עכשיו. טאפר הזאת ראתה אותי.
- יאללה, היא חשב שזה זיקוקים. - לא אכפת לי, זה היה מרושע.
לא ידעתי שהוא היה טעון.
- בחיי. - נשבע?
נשבע.
באמא שלך?
גם אם היא תלך לגהינום?
נשבע.
שבועת צופים?
שבועת צופים.
בנות, לאן אתן הולכות?
- נו, אח שלי נתן לי את זה! - ועכשיו אתה נותן את זה לי.
תביא לי את זה!
זה שלי.
אתה באמת חרא, אתה יודע?
אח שלך לא כל-כך מנומס, אייבול.
כריסטופר.
אני יודע שלא התכוונת להעליב את החבר שלי.
אני יודע שהוא לא התכוון להעליב אותי.
בגלל זה אני אתן לו הזדמנות להתנצל.
- שיט. - תתנצל, ילד.
- תפסיק אתה מכאיב לו. - יא חרא. תעזוב.
- תפסיק! תפסיק כבר! - תתנצל, ילד.
יא חתיכת... אוקיי, אני מתנצל.
הנה.
עכשיו אני מרגיש הרבה יותר טוב.
ואתה?
טוב.
להתראות בנות.
בוא נשכח מהם.
בשביל מה אנחנו צריכים אקדח בכלל?
זה מפחיד לישון בלילה ביער. אולי תראה דוב.
או פח אשפה.
אני הבאתי מסרק.
בשביל מה אנחנו צריכים מסרק?
אם נהיה בטלוויזיה, אנחנו צריכים להראות טוב, לא?
- זאת חשיבה נכונה, וורן. - תודה.
שתיים על מצמוץ.
כמה נראה לך זה עוד יהיה?
אם נעקוב אחרי הפסים כל הדרך עד הארלו, זה יהיה בערך 20 מייל.
נראה לך הגיוני?
אולי אפילו 30.
אולי כדאי שפשוט נתפוס טרמפ.
- אין סיכוי, זה לא שווה. - למה?
נוכל ללכת עד כביש 70 לכנסיית שילה...
...ואז למטה לאחורי דרך הארלו. נגיע לשם עד השקיעה.
זה לכוסיות.
זאת דרך ארוכה.
היו לאמא שלך ילדים שכן הצליחו לחיות?
למה אתה מתכוון?
נמלא את המיימיות במגרש הגרוטאות. אבא שלי אמר שזאת באר טובה.
- לא אם צ'ופר שם. - אם הוא שם, נשלח אותך.
מצחיק מאוד.
אני קצת רעב. מי לקח את האוכל?
מישהו הביא משהו?
לא אני.
נהדר. מה נעשה? נאכל את הרגליים?
אתה אומר שגם אתה לא הבאת כלום?
זה לא היה רעיון שלי, זה וורן. למה לא הבאת כלום?
אני חייב לחשוב על הכל? אני הבאת מסרק.
למה אתה צריך מסרק? אין לך שיער.
הבאתי אותו בשבילכם, כדי שיהיה לכם מסרק.
בואו נראה כמה כסף יש לנו?
יש לי 1.02$
ו68 סנט מכריס
60 סנט מטדי.
7 סנט, וורן?
לא מצאתי את האגורות שלי עדיין.
2.37$ סנט, לא רע.
החנות של קיודאסילו בסוף הדרך ליד מגרש הגרוטאות.
אני חושב שנוכל לקנות שם.
רכבת באה.
ג'רונימו!
בוא, טדי.
אני הולך להתחמק ממנה.
תרד מהפסים. אתה משוגע.
להתחמק מרכבת. מבין?
תרד מיד מהפסים. אתה רוצה להרוג את עצמך?
בדיוק כמו בנורמנדי.
אל תגיד לי מה לעשות או שאני אהרוג אותך.
אני מנסה להציל אותך.
אתה רוצה להרוג את עצמך?
זה מה שאתה רוצה, לעזאזל?
ניסית להתאבד.
אני לא צריך שמרטף.
אתה כן.
תחליק.
הייתי יכול להתחמק.
תשמע, תוכל להתחמק ממנה בדרך חזרה.
תחליק.
בערך באותו זמן, צ'רלי ובילי שיחקו בייסבול תיבות-דואר...
...עם אייס ואייבול.
כוסאמק. לעזאזל!
לא היית צריך ללכת על אחת מעץ.
אולי תגיד לי משהו שאני לא יודע, דפוק?
בילי, תורך.
ניצחתם. אני לא רוצה לשחק יותר.
אתה לא יכול לפרוש.
שיחקנו רק שלושה בתים. המשחק לא נחשב.
אייס, אני ו...
מה איתכם מתרוממים? אתם מתנהגים מוזר כל היום.
מה יש?
זה שומדבר, טוב?
אז אם לא אכפת לכם, אני רוצה לסיים את המשחק...
...לפני שאני מתחיל לקבל קצבת-זקנה, טוב?
תורך בילי. זוז.
טוב, תן לי את המקל.
בואו נשחק.
כדור פסול.
וורן, נראה שאמא שלך חזרה לנהוג.
זה כל-כך מצחיק ששכחתי לצחוק.
תזוזו אחורה בחורים!
צנחנים, מהצד!
"אין כניסה" נאכפה על-ידי מיילו פרסמן, אחרי מגרש הגרוטאות...
והכלב שלו, צ'ופר.
הכלב הכי מפחיד והכי פחות נראה בקאסלרוק.
האגדה מספרת שמיילו לא לימד את צ'ופר רק למצוא...
...אלא למצוא אברים מסויימים בגוף האדם.
ככה, שילד שיטפס על גדר מגרש הגרוטאות בשוגג...
...יוכל לשמוע את הצעקה המחרידה: "צ'ופר, בביצים!"
אבל עכשיו, לא צ'ופר הנורא ולא מיילו...
...נראו בסביבה.
טדי משוגע.
קדימה, בחורים, זוזו!
הוא לא יחיה עד גיל 20, אני מתערב.
זוכר את הפעם שהצלת לו את החיים בעץ?
אני חולם על זה לפעמים.
רק שבחלום אני מחטיא, אני מצליח לתפוס רק כמה שערות והוא נופל.
מוזר.
זה מוזר.
אבל לא החטאת אותו.
כריס צ'יימברס לעולם לא מחטיא, לא?
אפילו כשהבחורות משאירות את המושב למטה.
נתחרה.
- לא בא לי. - עד המשאבה.
- אני קצת עייף. צא. - אתה מת, לצ'אנס!
נראה כאילו לצ'אנס השיג אותו הפעם.
הוא הביס את צ'יימברס.
אבל מה זה? צ'יימברס עושה מהלך.
לצ'אנס דועך וצ'יימברס מנצח.
הקהל משתולל.
ראיתם את מועדון מיקי מאוס לאחרונה?
אני חושב שהציצים של אנט גדלים.
- אתה חושב? - נראה לי.
נראה לי שהוא צודק.
שמתי לב שהA והE מתחילים להתעקם לצדדים.
הציצים של אנט הם משהו.
אלה זמנים טובים.
הכי טובים
פיצוץ.
וורן לא התכוון רק ללפרוץ למגרש הגרוטאות...
...או לללכלך על ההורים....
...או להליכה לאורך הפסים עד להארלו. הוא התכוון לזה, אבל...
...עכשיו נראה לי שהיה יותר מזה וכולנו ידענו את זה...
הכל היה שם ומסביב לנו.
ידענו בדיוק מאין באנו ולאן אנחנו הולכים.
זה היה גדול.
יופי, תירקו על השמן. ממש יפה.
מה השעה?
אחת ורבע.
כדאי שתלך להביא את האוכל. המגרש נפתח ב3:00
צ'ופר יהיה כאן.
בביצים.
אתה תלך. תוכל לתפוס אותנו בדרך חזרה.
אני לא הולך לבד. כולנו נלך.
- אני נשאר כאן. - אני לא הולך.
בנות, תרגיעו. נטיל מטבע.
אוקיי.
מי שמפסיד הולך.
זה אתה, גורדי, הפסדת בגדול.
תטיל שוב.
ארבעה פלים.
אלוהים, זה מזל רע.
- זה לא אומר שומדבר. - לא בואו נטיל שוב.
זה ממש רע.
זוכרים שקלינט בראקן והחבר'ה האלה מתו בוויד היל בדרנאם?
הוא אמר שהם הטילו בשביל בירות ויצא להם מזל רע...
...מיד לפני שנכנסו למכונית.
ובאנג! הם כולם מתו.
זה לא מוצא חן בעיני. באמת.
אפאחד לא מאמין לשטויות האלה על ירחים ומזל-רע.
זה לתינוקות. נו, תטילו שוב.
אתה מטיל או לא?
אין לנו את כל היום.
אתה מפסיד, גורדי.
גורדי מפסיד.
גורדי הפסיד בגדול.
המילה "מפגר" אומרת לך משהו?
לך תביא מצרכים, יא מורפדיט.
אל תקרא לי בשמות של החיות של אמא שלך.
איזה דפוק אתה, לצ'אנס.
שתוק.
אני לא שותק, אני גדל. וכשאני רואה אותך אני מקיא.
ואז אמא שלך מגיחה ומלקקת את זה.
מציאת דרכים חדשות ומגעילות לרדת על האימהות של החבר שלך...
...תמיד נחשבה למעלה.
אתה לא האח של דני לצ'אנס?
כן, אדוני.
חבל על מה שקרה לו.
כתוב בתנ"ך: "באמצע החיים אנחנו במוות".
ידעת?
אני איבדתי אח בקוריאה.
אתה דומה לאח שלך דני.
אמרו לך פעם?
לפעמים.
אני זוכר את השנה הוא שיחק פוטבול בליגה.
הוא שיחק קוואטרבק.
היתה לו זריקה.
אללי.
יכול להיות שיהיו סקאוטרים במשחק מחר.
- אני לא יודע, אבא. - אבא, אפשר את התפ"א?
- זה מה ששמעתי. - אתה הולך לראות את ג'ן אחרי המשחק?
אני חושבת שהיא ילדה נהדרת.
- אבא, אפשר את התפ"א בבקשה? - דורותי, אל תדברי עם הילד על בנות.
הוא לא צריך לחשוב על בנות. זה המשחק החשוב בחייו.
- דניס, כשתהייה שם מחר... - קראת את הסיפור של גורדי?
גורדי כתב סיפור.
- הוא ממש טוב. - מה כתבת, חמוד?
זה מא שאני אומר. פוטבול דורש ריכוז.
את מתחילה עם הבנות והשכל שלו מתבלבל.
אני ממש אהבתי אותו.
חשבתי שהוא מצויין.
אתה משחק פוטבול?
האם אתה משחק פוטבול?
לא.
מה אתה עושה?
אני לא יודע.
אחיך דני, ידע לשחק פוטבול.
הנה, ילד. 1.50$ של המבורגר.
ילד! מה אתה עושה שם? בוא הנה.
אתה, חזור הנה, לעזאזל! אני אשסה את הכלב שלי בך.
רוץ!
צ'ופר, תפוס אותו! תפוס ואותו!
הוא אמר: "תפוס אותו".
אבל אני שמעתי: "צ'ופר, בביצים".
זה צ'ופר?
צ'ופר היה השיעור הראשון שלי בהבדל בין אגדה למציאות.
נו, צ'ופי. שק לי בתחת צ'ופי.
נו, תאכל חרא.
בביצים, צ'ופי.
ילדים תפסיקו להתגרות בכלב! אתם שומעים? תפסיקו להתגרות בו!
ילדון, אני ארביץ לך, מציק לכלב שלי ככה!
נראה אותך מטפס מעל הגדר הזאת ותופס אותי, שמן!
אל תקרא לי ככה.
יא טמבל בן של משוגע!
איך קראת לי?
אני מכיר אותך, אתה טדי דושמפ.
אבא שלך משוגע.
משוגע בבית המשוגעים בטוגוס.
הוא תפס לך את האוזן ושרף אותה בתנור.
אבא שלי הסתער על החופים בנורמנדי.
הוא משוגע יותר מחולדה בבית--משוגעים. אין פלא שיצאת ככה...
עם אבא משוגע.
אם תקרא לאבא שלי משוגע עוד פעם אני אהרוג אותך.
משוגע, משוגע.
אני אקרע לך את הראש ואחרבן לך בצוואר.
לא, אני אהרוג אותו!
תנסה, יא דפוק קטן.
הוא רוצה שתעבור כדי להרביץ לך ולקחת אותך למשטרה.
אתה תזהר במילים שלך. תן לו להלחם.
בטח, אתה רק שוקל איזה 500 פאונד יותר ממנו, שמן.
אני יודע את השם שלך.
אתה לצ'אנס. אני מכיר את כולכם
והאבות של כולכם יקבלו טלפון ממני.
חוץ מהמשוגע בטוגוס.
אני אהרוג אותך. אני אראה לך.
- תקחו אותו... - יא חוצפן...
בן זונה!
חזור הנה.
אתה שומע?
אף אחד לא מלכלך על אבא שלי.
- אבא שלי הסתער על חופי... - אמרתי, חזור הנה!
- הוא הסתער על החוף, יא הומו! - חזור הנה.
הראנו לו. למרות שהיינו חבורה של נקבות.
הוא לכלך על אבא שלי.
תהיתי למה היה לו אכפת כלכך יחסית למישהו שאבא שלו כמעט הרג אותו...
...ולי לא היה אכפת מאבא שלי שכמעט לא נגע בי מאז גיל 3.
וזה היה בגלל שאכלתי מלבין מתחת לכיור.
הוא לכלך על אבא שלי.
מה אכפת לך מה ערימת החרא השמן הזה אמר על אבא שלך?
הוא עדיין הסתער על החוף בנורמנדי, נכון?
אתה חושב שערימת החרא הזה היה בנורמנדי?
תשכחו מזה, אוקיי?
הוא לא יודע שום דבר על אבא שלך. הוא חרא.
לא משנה מה יש בינך לאבא שלך, הוא לא יכול לשנות את זה.
תשכחו מזה, בסדר?
אני מצטער שאני הורס לכם את הכיף.
זה בסדר.
אני לא בטוח שזה אמור להיות כיף.
- אתה אומר שאתה רוצה לחזור? - לא.
אבל ללכת לראות ילד מת, אולי זאת לא צריכה להיות חגיגה.
אם הוא במצב גרוע, חתוך עם מלא דם עליו...
...אולי יהיו לי סיוטים.
כל המעיים והעיניים רוצים לקפוץ החוצה...
תשתוק, לעזאזל!
אני לא שולט בזה.
מצטער.
היה רק רבע לשלוש, אבל הרגיש הרבה יותר מאוחר.
היה חם מדי ויותר מדי דברים קרו.
לא היינו קרובים אפילו לנהר רויאל.
היינו צריכים להתחיל לזוז אם רצינו לעבור מרחק טוב לפני החשיכה.
אתה מוכן לעמוד בשקט?
אז מה קורה איתך ועם הבחורה הזאת קוני פאלרמו?
אני מתראה איתה יותר מחודש, וכל מה שהיא נותנת לי זה למשש לה ת'ציצים.
היא קתולית. כולן ככה.
אם אתה רוצה זיון אתה צריך למצוא פרוטסטנטית.
יהודיה זה טוב.
מבזק חדשות.
אנחנו מפריעים לשידור כדי לעדכן על החיפושים אודות...
הילד בן ה12 ריי בראואר.
המשטרה הרחיבה את החיפוש למטון...
...דורהאן והסביבה.
מתי הם מתכוונים להכנע?
הילד נעלם. הם לעולם לא ימצאו אותו.
לא איפה שהם מחפשים.
אני צודק, הם לעולם לא ימצאו אותו.
אתה מוכן לעמוד בשקט? אתה גורם לי לחרבן את הקטע של הנחש.
אני אגיד לך איך הם ימצאו אותו.
בעוד 10 שנים צייד יצא להשתין ביער...
...וישתין על העצמות שלו.
מתערב על 1000$ דולר שהם ימצאו אותו לפני זה.
מתערב על 2000$ שלא.
- ובכן, אדיוט... - מה הסיפור?
- למי אכפת? - שניכם מוכנים לשתוק?
אם למישהו ממכם היה 2000$ הייתי הורג את שניכם.
אנחנו חוזרים עם הבוס.
יש לי סיגריות וינסטון.
סחבתי אותם מהמגירה של אבא שלי.
אחת לכל אחד, לאחרי ארוחת הערב.
זה מגניב.
אז הסיגריה הכי טעימה, אחרי ארוחת הערב.
נכון.
אתה חושב שאני מוזר?
- בהחלט. - לא, ברצינות.
אני מוזר?
כן, אבל מה אכפת לך? כולם מוזרים.
אתה מוכן לבי"ס?
חטיבת ביניים.
אתה יודע מה זה אומר.
עד יוני הבא כולנו נתפצל.
על מה אתה מדבר? למה שזה יקרה?
כי זה לא יהיה כמו יסודי, זה למה.
אתה תיקח קורסים של תיכון, ואני, טדי וורן נהיה...
...בשיעורי מלאכה מכינים מאפירות וקנים.
תפגוש הרבה בחורים חדשים. בחורים חכמים.
- לפגוש נקבות לזה התכוונת. - לא, אחי.
אל תגיד את זה. אפילו אל תחשוב את זה.
- אני לא הולך עם חבורת נקבות. - אז אתה אדיוט.
מה אדיוטי בלרצות להיות עם חברים שלך?
זה אדיוטי אם חברים שלך מדרדרים אותך.
אם תסתובב איתנו, תהיה עוד דפוק עם חרא במקום שכל.
אתה חושב שמייטי מאוס יכול לנצח את סופרמן?
- מה אתה משוגע? - למה לא?
פעם הוא סחב חמישה פילים על יד אחת.
אתה לא מבין מכלום.
מייטי מאוס הוא מצוייר.
סופרמן הוא אמיתי. אין סיכוי שמצוייר יכול לנצח מישהו אמיתי.
כן, אולי אתה צודק.
יהיה קרב טוב.
אתה יכול להית סופר אמיתי יום אחד.
זין על ספרות! אני לא רוצה להיות סופר.
- זה טיפשי. זה בזבוז זמן טיפשי. - זה אבא שלך אומר.
- זיון שכל! - לא נכון!
אני יודע איך אבא שלך מרגיש כלפיך. הוא לא שם עליך.
היה לו אכפת מדני, ואל תגיד לי אחרת.
אתה עדיין ילד, גורדי.
תודה, אבא.
הייתי מת להיות אבא שלך.
לא היית מדבר על שיעורי מלאכה אם הייתי אבל שלך.
זה כאילו אלוהים נתן לך משהו, כל הסיפורים שאתה ממציא...
...והוא אמר "זה מה שיש בשבילך. תנסה לא לאבד את זה."
ילדים מאבדים הכל אלא אם יש מישהו ששומר עליהם.
אם ההורים שלך כלכך דפוקים כדי לעשות את זה אולי כדאי שאני אעשה את זה.
נו חבר'ה, בואו נזוז.
עד שנגיע הילד כבר לא יהיה מת.
מישהו ממכם יודע מתי הרכבת הבאה מגיעה?
נוכל לרדת לגשר של כביש 136.
מה? אתה משוגע? זה 5 מייל לאורך הנהר.
אם הלכת 5 מייל לאורך הנהר, אתה צריך ללכת 5 מייל חזרה.
יכול להיות חושך עד אז.
נחצה כאן, נוכל להגיע לאותו מקום ב10 דקות.
ואם רכבת תבוא, אין לאן לברוח.
אין. פשוט קופצים.
- טדי זה 100 רגל. - כן טדי.
אתם יכולים לעשות עיקוף.
אני חוצה כאן.
ובזמן שאתם גוררים את תחת שלכם...
חצי מדינה הלוך-חזור, אני אחכה לכם בצד השני...
...מתרגע עם מחשבותיי.
אתה עושה את זה ביד שמאל או ימין?
היית מת.
איבדתי את המסרק.
תשכח מזה, וורן.
רכבת!
שיט!
זוז! נו! זוז!
קום ורן! לעזאזל!
קום! זוז!
שיט, וורן!
- קום! - לא רוצה. אנחנו נפול.
אנחנו נמות לעזאזל! קום!
זוז.
- אתה חייב לרוץ מהר יותר! - לא יכול, גורדי!
רוץ!
רוץ, ורן, רוץ! תזיז ת'תחת!
רוץ, לעזאזל, רוץ!
לפחות עכשיו אנחנו יודעים מתי הרכבת הבאה.
זה היה ההתחמקות של החיים. יותר מדי מגניב.
כלכך פחדת שנראית כמו אבוט קוסטלו כשראה את המומיה.
לא פחדתי עד כדי כך.
לא, באמת. ברצינות.
אז לא יהיה לך אכפת אם נבדוק בתחתונים שלך לכתמי שתן.
לך תזדיין.
כדאי שתהפוך את שלך.
ככה אני אוהב את זה.
כוסאמק!
יש לך עוד, גורדי?
מצטער, וורן.
זה לא מצחיק. מה אני אמור לאכול?
- למה שלא תצלה את הזין? - זאת תהיה ארוחה קטנה.
לכו תזדיינו, מצאתי את זה.
אין כמו סיגריה אחרי הארוחה.
אני נוצר רגעים אלה.
מה? מה אמרתי?
גורדי, אולי תספר לנו סיפור?
אני לא יודע.
- נו. - כן, נו, גורדי.
אבל לא מפחיד, אוקיי?
אני לא רוצה לשמוע סיפור מפחיד. אני לא בנוי לזה.
תספר אחד על סמל סטיל וחבורה הלוחמים שלו.
מה שאני חשבתי עליו קצת אחר.
זה על תחרות אכילת-עוגות.
הגיבור בסיפור הוא ילד שמן אחד שאף אחד לא אוהב, בשם דיווי הוגן.
כמו האח של צ'רלי הוגן, אם היה לו אח.
טוב, וורן.
תמשיך.
ובכן, הילד הזה, הוא בגילנו, אבל שמן. ממש שמן.
הוא שוקל כמעט 180, אבל זה לא אשמתו. זה הבלוטות שלו.
בת-דודה שלי ככה. ברצינות.
היא שוקלת יותר מ300 פאונד. איזה בלוטת "היבוייד" או משהו.
אני לא יודע על בלוטות "הייבויד", אבל איזה בלון!
ברצינות. היא נראית כמו הודו מחג-ההודייה.
- והייתה פעם אחת... - שתוק וורן.
טוב. תמשיך. אחלה סיפור.
כל הילדים, במקום לקרוא לו דיווי. קוראים לי תחת-שמן. תחת-שמן הוגן.
אפילו אחיו הקטן ואחותו קוראים לו תחת-שמן.
בבית-ספר שמו לו פתק על הגב שאומר, "מטען חורג".
והם יורדים עליו ומרביצים לו בכל הזדמנות.
אבל יום אחד בא לו רעיון.
הנקמה המתוקה ביותר שילד יכל לחשוב עליה.
זה פועל? שומעים אותי?
המתחרה הבא בתחרות אכילת-העוגות התלת-ארצית...
...המנהל ג'ון ויגינס.
והמתחרה הסלבריטאי, מרדיו KLAM בפורטלנד...
...הבוס בכבודו ובעצמו, בוב קורמיר!
...זה.. - הבוס!
הבא, מתחרה חדש בתחרות, אחד שצפויים לו...
...דברים גדולים בעתיד, האדון הצעיר דיוויד הוגן.
- אתה בסדר, בחור צעיר? - תחת-שמן איך היתה הנסיעה?
שמעתי שיש לך תיאבון בריא, תחת-שמן.
אל תחשוב אפילו על לנצח.
וואו אתה שמן.
אל תשים לב לשוטים האלה, תחת-שמן, דייוי.
ועכשיו, האיש שכולכם ציפיתם לו.
האלוף בפעם הרביעית ברציפות, שלנו ביל טראויס.
תקשיב, שמתי 10$ עליך בעצמי, בילי.
טוב. אתם מוכנים?
ידיים מאחורי הגב, רבותי.
תופים.
היי, תחת-שמן. תאכל, מטען-חורג.
צא.
גמור!
כדאי שתאיט קצת, אם אתה רוצה לשרוד.
נו, תחת-שמן!
תחת-שמן! תחת-שמן!
מה שהקהל לא ידע, זה שתחת-שמן לא התעניין בניצחון.
הוא רצה נקמה.
ומיד לפני שהורכז, הוא התכונן לכך.
...המנהל ג'ון ויגינס.
והמתחרה הסלבריטאי, מרדיו KLAM בפורטלנד...
...הבוס בכבודו ובעצמו, בוב קורמיר!
גמור.
כשצלל לתוך העוגה החמישית, תחת-שמן התחיל לדמיין שהוא לא אוכל עוגות.
הוא דמיין שהוא אוכל חרא של פרות...
ומעיים של חולדות ברוטב אוכמניות.
גמור.
לאט לאט, קול התחיל לנבוע מבטנו של תחת-שמן.
קול מוזר ומפחיד...
...כמו משאית שמתקרב אליך ב100 מייל בשעה.
לפתע, תחת-שמן פתח את פיו....
...ולפני שביל טראויס ידע מה פגע בו...
...הוא כוסה בחמש עוגות של אוכמניות משומשות.
הנשים בקהל צרחו.
הבוס בוב קורמייר הסתכל על ביל טראויס והקיא על ויגינס.
ויגיס הקיא על החוטב שיש לידו.
ראש העיר גרנדי הקיא על הציצים של אשתו.
אבל כשהריח הגיע לקהל...
...אז התכנית של תחת-שמן באמת התחילה לעבוד.
חברות הקיאו על חברים.
ילדים הקיאו על ההורים.
אישה שמנה הקיאה בארנק.
התואמים דונלי הקיאו אחד על השני.
ועזר הנשים הקיאו על מסדר האנטילופות המכובד.
ותחת-שמן נשען אחורה ונהנה מהיצירה שלו.
הקאה מושלמת ומוחלטת.
- מגניב! - זה היה הכי טוב, פשוט הכי טוב.
ואז מה קרה?
מה הכוונה?
אני מתכוון, מה קרה?
מה הכוונה "מה קרה??" זה הסוף.
איך זה יכול להיות הסוף? איזה מין סוף זה? מה קרה לתחת-שמן?
לא יודע.
אולי הוא הלך הביתה וחגג עם שני צ'יזבורגרים.
הסוף הזה דפוק.
למה שלא תשנה אותו ככה שתחת-שמן הולך הביתה...
...ויורה באבא שלו.
ואז בורח ומצטרף לריינג'רים בטקסס.
איך זה?
לא יודע.
משהו טוב כמו זה.
אני אוהב את הסוף. ההקאות היו טובות.
אבל יש משהו אחד שלא הבנתי.
תחת-שמן היה צריך לשלם כדי להכנס לתחרות?
לא, וורן, פשוט נתנו לו להכנס.
אחלה, אחלה סיפור.
זה סיפור טוב. פשוט לא אהבתי את הסוף.
איפה הרדיו? נראה או נצליח לקלוט קצת צלילים.
הנה.
דיברנו אל תוך הלילה.
הדיבורים שנראים חשובים עד שמגלים את הבנות.
טוב.
מיקי עכבר. דונלד ברווז. פלוטו כלב.
מה זה גופי?
אם הייתי יכול לאכול רק אוכל אחד לכל החיים?
זה פשוט. פז.
פז בטעם דובדבן. אין ספק.
גופי הוא כלב. הוא בהחלח כלב.
אני יודע ששאלת 64,000$ היתה מזוייפת.
אין סיכוי בעולם שמישהו ידע כלכך הרבה על אופרה.
הוא לא יכול להיות כלב. הוא לובש כובע ונוהג במכונית.
השיירה זאת תכנית מצויינת...
...אבל שמתם לב שהם אף פעם לא מגיעים לשום מקום?
הם פשוט ממשיכים בשיירה.
בחיי, זה מוזר.
מה לעזאזל זה גופי?
אף אחד לא הזכיר את ריי בראואר, אבל כולנו חשבנו עליו.
אוי, אלוהים.
זה הילד בראואר.
הרוח שלו הולכת ביער.
אני מבטיח שלא אסחוב יותר ספרים.
אני מבטיח לא לקלל יותר. אני מבטיח לאכול את השעועית הירוקה.
שתיים על מצמוץ.
מה זה, כריס?
אולי צבועים.
נשמע כמו אישה צורחת.
זה לא צבועים. זה הרוח שלו.
אל תגיד את זה.
טדי, שב.
אני הולך לחפש. אני רוצה לראות את הרוח.
אל תגיד את זה.
אני רק רוצה לראות אני רוצה לראות איך הוא נראה.
לעזאזל אלוהים!
אולי כדאי שנשמור.
זה רעיון טוב.
תן לי ת'אקדח. אני אשמור ראשון.
23:00. טוראי טדי דושמפ שומר.
אין סימן לאוייב. המבצר מאובטח.
שתוק, טדי, ותפקח עיניים.
- תפסיק. - אני מנסה לישון.
הבחורים ישנו בבטחה...
...ביודעם שטוראי טדי דושמפ...
...שמר על כל יקרם.
זה היה צריך להיות אתה גורדן.
אתה בסדר?
חלמת.
לא בכיתי בלוויה של דני.
אני מתגעגע אליו, כריס.
אני ממש מתגעגע אליו.
אני יודע.
לך לישון.
אולי תוכל ללכת לקורסים בחט"ב יחד איתי.
זה יהיה משהו.
למה לא? אתה חכם מספיק.
לא ירשו לי.
למה אתה מתכוון?
זה בגלל מה שאנשים חושבים על המשפחה שלי בעיירה הזו.
זה מה שחושבים עליי. אני סתם אחד מהשפלים הצ'יימברס האלה.
זה לא נכון.
זה כן.
אף אחד לא שאל אותי אם לקחתי את הכסף מקופת החלב.
פשוט קיבלתי שלושה ימי חופש.
לקחת אותו?
כן, לקחתי. אתה יודע שלקחתי.
טדי ידע.
כולם ידעו. אפילו וורן, אני חושב.
אולי הצטערתי, וניסיתי להחזיר את זה.
ניסית להחזיר את זה?
אולי, רק אולי.
אולי לקחתי את זה לגברת סימונס ואמרתי לה, וכל הכסף היה שם.
אבל עדיין יצאתי לחופשה, בגלל שהכסף לא נמצא אף פעם.
ואולי שבוע לאחר-מכן, גברת סימונס...
...לבשה שמלה חדשה כשבאה לבית-ספר.
כן, היא היתה חומה עם נקודות עליה.
בוא נגיד שגנבתי את הכסף, אבל גברת סימונס גנבה אותו ממני.
נניח שאספר את הסיפור הזה.
אני, כריס צ'יימברס, אחיו הקטן של אייבול צ'יימברס.
אתה חושב שמישהו יאמין לו?
לא.
אתה חושב שהכלבה היתה מנסה את זה אם הייתי אחד מהסמרטוטים האלה...
...מה"מבט" אם הם היו לוקחים את הכסף?
- אין סיכוי. - בחיים.
אבל, איתי...
אני בטוח שהיא שמה עין על השמלה הזאת כבר הרבה זמן.
בכל מקרה, היא ראתה את ההזדמנות ולקחה אותה.
אני הייתי טיפש שניסיתי להחזיר את זה.
פשוט לא חשבתי...
לא חשבתי שמורה...
למי אכפת לעזאזל?
פשוט הייתי רוצה...
...ללכת למקום שאף אחד לא מכיר אותי.
אני מניח שאני פשוט נקבה.
אין סיכוי, אחי.
הרכבת העירה את החבר'ה האחרים...
...ועמד לי על קצה הלשון לספר להם על האייל, אבל לא סיפרתי.
זה היה דבר אחד ששמרתי לעצמי.
לא דיברתי או כתבתי על כך עד הרגע הזה.
למה לא הבאת דברים לארוחת בוקר...
...כמו עוגיות, ופז, ובירה שחורה?
מצטער. אני מניח שקונה מנוסה יותר היה יכול להוציא יותר מה7 סנט שלך.
על בטן מקרקרת, המשכנו לכוון נהר רויאל.
התחושה של מציאת ריי בראואר גדלה, וזה גרם לנו ללכת למרות החום.
בשבילי, הרעיון של מציאת הגופה של הילד...
...התחילה להפוך לאובססיה.
רבותי, הרויאל.
הפסים ממש מתרחקים מהכיוון.
נחתוך דרך השדה הזה, ונהיה שם תוך שעה.
אני חושב שכדאי שנמשיך עם הפסים.
אני אומר שנחצה את השדה.
גורדי?
- בטח. - קדימה.
אל תקחו שבויים!
חבר'ה, זה הרבה יותר בטוח אם...
קדימה, בחורים. בוא נשתלט על...
אתם לא יודעים מה יש ביער הזה.
היי חבר'ה, חכו לי!
אני חייב להגיד לך משהו, אבל אתה נשבע באמא שלך...
...שלא תגלה לאף אחד.
אין בעיה.
אייבול, אתה מכיר את הילד בראואר?
מה איתו?
אני חייב לספר לך משהו, אבל אתה נשבע באמא שלך...
...שלא תספר לאף אחד.
בילי וצ'רלי הצליחו לשמור על הסוד הנורא שלהם למשך 36 שעות.
שיא אישי לשניהם.
עד הצהריים, אייס ואייבול ספרו לכל חברי הכנופייה
אני מניח שלחבר'ה האלה, כבודה של אימם לא ממש בעדיפות עליונה.
אייס, אולי כדאי שאני וצ'רלי לא נבוא.
אולי תוכלו לסוע בלעדינו?
אתם כמו הסבתא מקבלת התקף.
אני לא מבין מה הבעיה.
נקח ציוד דייג, ככה שאם המשטרה ירצו לדעת מה עשינו:
"באנו לדוג בנהר. תראו מה מצאנו."
כן, אחי, נהיה מפורסמים.
נהיה בטלוויזיה וברדיו בכל המדינה.
אני עדיין חושב שלא כדאי שנבוא.
אוקיי.
הבהרתם את עמדתכם.
עכשיו, אני אבהיר את שלי.
כנסו למכונית המזויית. עכשיו!
בוא נזוז.
- אני שונא את הקיצור-דרך הזה. - "אני שונא את הקיצור-דרך הזה".
מצמצת! שתיים על מצמוץ.
אבל אתה מצמצת.
אני יודע. שתיים על מצמוץ.
איך אנחנו אמורים לעבור את זה?
- נשתמש בך כרפסודה. - מצחיק מאוד.
זה לא כזה עמוק. נוכל לחצות בהליכה.
אמרתי לכם שהיינו צריכים להצמד לפסים.
זה רק אני, או שאתה הנקבה הגדולה ביותר בעולם?
אני מניח שזה כיך בשבילך.
לא, אבל זה כן.
רוצה עוד?
- תפסיקו, נו! - תתנהג כמו גדול.
אני לא גדול.
אני בשיא הנעורים שלי, ואני אהיה צעיר רק פעם אחת.
אבל תהיה טיפש כל החיים שלך.
זהו, צ'יימברס. הרגע חתמת על גזר-הדין שלך.
תמות, צ'יימברס!
תפוס אותו, צ'יימברס!
- וורן מפחד למות!. - טדי, אתה תמות!
לאן אתה חושב שאתה הולך, לצ'אנס?
נו, חבר'ה.
ערימה!
לא בא לי לעשות את זה.
תרדו.
- אחיזת המוות. תפסיקו, אני רציני.
אף אחד לא מתחמק מאחיזת המוות.
- וורן, יש לך משהו על הצוואר. - אני לא נופל בפח הזה, לצ'אנס.
לא, יש לך משהו על הצוואר.
זאת עלוקה. עלוקות!
- או אלוהים! - עלוקות!
תורידו אותן!
תרדו ממני!
- גורדי, יש לך כמה על הגב. - תוריד אותן!
לי יש על הגב?
או, חרא, כריס.
או, חרא, אחי.
אתה בסדר?
אתה שומע אותי?
אתה שם?
אולי הוא מת.
הוא לא מת, הוא עדיין נושם, אדיוט.
אני לא יודע.
תרגעו, חבר'ה. הוא רק התעלף.
לא פגשתי עוד אף אחד שהתעלף.
אולי הוא עשה טעות והסתכל על הפנים שלך.
שתוק, טדי.
אתה בסדר?
- כן. - בואו נזוז.
אולי כדאי שנחזיר את גורדי.
מצויין. צ'יימברס, עכשיו גם אתה נקבה!
מה הבעיה שלך? היתה לו עלוקה בביצים. הוא התעלף.
אתה אמא שלו?
- תאכל חרא. - תאכל אתה חרא.
אני חושב שכריס צודק. בואו נחזור.
איזו הפתעה. מלכת הנקבות רוצה לחזור גם.
- תפסיק לקרוא לי ככה. - מה, "נקבה"? נקבה!
- תפסיק! - נקבה!
יא אבו-ארבע משוגע!
תרד ממני!
שתיים על מצמוץ. אני מקבל שתיים על מצמוץ?
אוהב את זה, טדי?
- נו חבר'ה. תפסיקו. - תפסיקו!
אני לא חוזר.
- אידיוט. - שתוק! מפגר.
באותו הזמן, לא ידעתי למה רציתי לראות את הגופה הזאת כלכך.
אפילו אם הם לא היו הולכים איתי, הייתי הולך לבד.
אין סיכוי, אייס! לא הפעם, אחי. אין סיכוי!
- לך על זה, וינס. - רוצה להתחרות?
או אלוהים, ניצחתי אותו.
אתה גמור. גמור!
- תיסוג, אייס. - אל תשתולל.
בחיי, אייס! תיסוג!
חרא, אחי! חרא!
ניצחתי.
נתת לו לנצח, יא מוצץ.
לחתוך דרך היער בטח חסך לנו לפחות שעה.
זאת דרך הארלו האחורית?
בראואר צריך להיות פה איפהשהו.
טדי וורן תסתכלו לע צד אחד של הפסים.
- אנחנו נסתכל בצד ימין. - טוב.
הנה הוא! אני רואה אותו! תסתכל!
תסתכל שם! אני רואה אותו!
לא יכולנו לנשום.
איפשהו מתחת לענפים היו השאריות של ריי בראואר.
הרכבת העיפה את ריי לעזאזל...
...כמו שהעיפה את החיים מתוכו.
אלוהים.
הוא לא היה חולה.
הוא לא ישן.
הוא היה מת.
בואו נחפש ענפים. נבנה לו אלונקה.
גורדי?
למה היית חייב למות?
מה קורה לגורדי?
כלום.
תלכו לשם לחפש ענפים.
אוקיי.
למה הוא היה חייב למות, כריס?
למה דני היה חייב למות? למה?
אני לא יודע.
- אני הייתי צריך להיות במקומו. - אל תגיד את זה.
- אני הייתי צריך להיות במקומו. - אל תגיד את זה אחי.
אני לא שווה כלום. אבא שלי אמר. אני לא שווה כלום.
הוא לא מכיר אותך.
הוא שונא אותי.
הוא לא שונא אותך.
- הוא שונא אותי. - לא.
הוא פשוט לא מכיר אותך.
הוא שונא אותי. אבא שלי שונא אותי.
הוא שונא אותי. אלוהים.
אתה תהיה סופר אדי יום אחד.
אולי תכתוב פעם עלינו, אם יהיה חסר לך חומר.
אני מניח שממש יהיה חסר לי חומר?
כן.
מה אתה יודע?
בן זונה! אחי הקטן.
לא תכננתם לקחת הגופה מאיתנו, נכון ילדים?
תעוף מכאן.
אנחנו מצאנו אותו. הוא שלנו.
כדאי שנברח, אייבול. הוא שלהם.
אנחנו הרווחנו אותו. אתם באתם במכונית. זה לא פייר. הוא שלנו.
"זה לא פייר, הוא שלנו."
ובכן, כבר לא.
אנחנו ארבעה, אייבול. פשוט תתחיל.
אנחנו נתחיל. אל תדאג.
וורן, יא חתיכת בן של זונה.
- היית מתחת למרספת. - לא, אני נשבע זה לא אני.
יא מציצן קטן. אני צריך להרביץ לך עד זוב דם.
יש לכם שתי אפשרויות.
תעזבו בשקט ואנחנו ניקח את הגופה...
...או שתשארו ואנחנו נרביץ לכם.
ואנחנו ניקח את הגופה.
- חוצ'מזה, אני ובילי מצאנו אותו ראשונים. - וורן סיפר לנו איך מצאתם אותו.
"בילי, אני מצטער שגנבנו את המכונית הזאת."
"בילי, אני חושב שהפכתי את הג'ינס שלי למפעל לקצף."
- זהו. אתה גמור! - חכה.
אוקיי, צ'יימברס, יא הומו קטן. זאת ההזדמנות האחרונה שלך.
מה אתה אומר, ילד?
למה שלא תלך הביתה ותזיין את אמא שלך עוד קצת?
אתה מת.
בואו נעוף מפה.
- הם לא לוקחים אותו. - נו, זה משוגע.
- הם לא לוקחים אותו. - יש לו סכין, אחי.
אייס, בחייך.
תצטרך להרוג אותי, אייס.
אין בעיה.
אתה לא לוקח אותו. אף אחד לא לוקח אותו.
בחייך ילד, תן לי את האקדח לפני שתעיף לעצמך ת'רגל.
אין לך ביצים לירות אפילו בנקר.
אל תזוז, אייס.
אני אהרוג אותך, אני נשבע באלוהים.
קדימה, לצ'אנס, תן לי את האקדח.
בטח יש בך חלק מהשכל של אח שלך.
תמצוץ לי, יא שודד זבל.
מה אתה מתכוון לעשות, לירות בכולנו?
לא, רק בך.
אנחנו נטפל בך בגלל זה.
אולי כן ואולי לא.
אנחנו כן.
לא נשכח את זה, אם זה מה שאתה חושב.
זה רציני.
"תמצוץ לי"?
מי אמר לך שיש לך מה למצוץ, לצ'אנס?
הכי גדול בארבעה מחוזות.
ניקח אותו?
לא.
אבל באנו כל הדרך?
אנחנו צריכים להיות גיבורים.
לא ככה, טדי.
כריס, תעזור לי.
הגופה של ריי בראואר נמצאה...
...אבל לא החבורה שלנו ולא הכנופייה שלהם זכו בתהילה.
החלטנו ששיחה אנונימית היא הדבר הטוב ביותר.
יצאנו הביתה. ולמרות שמחשבות התרוצצו במוחנו...
...בקושי דיברנו.
הלכנו כל הלילה והגענו חזרה לקאסל רוק...
...מעט לפני 5:00 בבוקר יום ראשון, יום לפני יום-העבודה.
נעלמנו רק ליומיים, אבך איכשהו העיירה נראה שונה...
...קטנה.
נתראה בבית-ספר.
נתראה בחטיבת הביניים.
אגורה.
כדאי שאגיע הביתה, לפני שאמא שלי תשים אותי ברשימת "10 המבוקשים".
בלי כוונה, אוקיי?
בטח, אחי.
במרוצת הזמן ראינו פחות ופחות את טדי וורן...
...עד שלבסוף הם נהיו עוד שני פרצופים במסדרונות.
זה קורה לפעמים.
חברים נכנסים ויוצאים מחייך, כמו מלצרים במסעדה.
שמעתי שוורן התחתן עם מישהו מהתיכון, ועשה ארבעה ילדים...
...ועכשיו עובד כמפעיל מלגזה במפעל העצים בארסנל.
טדי ניסה להתקבל לצבא, אבל העיניים והאוזן מנעו ממנו.
בפעם האחרונה שמעתי שהוא היה בכלא...
...ועושה עבודות מוזרת בקאסל רוק.
אני בחיים לא אצא מהעיר הזאת, נכון, גורדי?
אתה יכול לעשות מה שתרצה, אחי.
בטח.
תחליק.
נתראה.
לא אם אני אראה אותך קודם.
כריס כן יצא.
הוא נרשם לקורסים יחד איתי.
ולמרות שהיה קשה, הוא הצליח כמו תמיד.
הוא המשיך לאוניברסיטה, ולבסוף נהיה עורך-דין.
שבוע שעבר, הוא נכנס למסעדה.
לפניו, שני אנשים התווכחו.
אחד שלף סכין.
כריס, שתמיד ניסה לעשות שולם, ניסה להפריד.
ונדקר בגרון.
ומת כמעט מיד.
למרות שלא ראיתי אותו יותר מ10 שנים אני אתגעגע לעד.
אבא, אפשר ללכת עכשיו?
- מוכנים? - אנחנו מוכנים כבר שעה.
אני מיד בא.
הוא אמר את זה לפני חצי שעה.
אבא שלי מוזר. הוא נהייה ככה כשהוא כותב.
לא היו לי יותר חברים, כמו שהיו לי בגיל 12.
אלוהים, למישהו יש?